TARZAN 2
-Trči! Zugor je! -Čudovište?
HEJ! HEJ!
Halo? Što misliš napraviti?
Što god da je, sigurno ne radiš dobro.
Da li nas još juri?
Hej pričekaj malo. Ne postoji takva stvar kao Zugor.
On je ništa drugo nego maštarija.
Turok se samo pretvarao, kako bih vježbao bježanje.
Prespor sam. Ako ne postanem brži nešto će me uhvatiti.
Najgori si brate.
Ako Zugor ikada siđe s Tamne planine već bih bio probavljen.
Kladim se kako bi tebe mogao uhvatiti.
Ne može.
Promašio.
Probaj ponovno.
Ovo je stvarno tužno.
Ovo je recept za katastrofu.
Hajde, možeš ti to.
Možeš ti to.
Drvo! Drvo!
-Jesi li dobro? -Dušo jesi li povrijeđen.
Da pogledam.
Što je s tobom? On je samo beba.
Nemoj se više igrati s njima.
Zbog njega će se netko povrijediti.
Jadni Kala.
Napast su za sve nas.
Fino. Zamalo si zbrisao pola obitelji.
Mogao bih opet iz početka.
Mogu vidjeti Kirček. Zamalo si ubio nekog.
On je samo dijete.
Naučit će.
Nikada neće preživjeti u džungli.
Mora trčati, mora se penjati. On je opasnost za sve.
Mislim kako ću groktati impresivno.
Hej kolega..
Znaš kako se šalim.
Naravno.
Nisam tebe ismijavao, nego Kirček.
Hajde, vrijeme ja za spavanje.
Da vidimo. Eto, kako je sad?
Udobno? -Divno je mama.
Imam tvoj nos.
Imam tvoje prste.
Mama prestani.
Trebaju mi nos i prsti.
Mislim da jedan nedostaje.
Možda ga kriješ ovdje? -Mama prestani.
Stani.
Stvarno...Mama prestani.
Tarzane, što nije u redu?
Tarzane?
Nisam dobra gorila. Ne mogu pobjeći od Zugora.
Zugora?
Znaš kako ne postoje takva bića.
To je samo stara priča.
Ali da je istina stigao bi me.
Prespor sam.
Reći ću ti nešto..
Ako Zugor ikada krene na tebe spasit ću te.
Možeš računati na to.
Ali onda bi ti bila u opasnosti.
Zbog mene.
Svima bi bilo bolje da nisam tu.
Pođi sa mnom. Hoću ti pokazati nešto.
Nekada je ovdje stajalo ovo drvo.
Što mu se dogodilo?
Jednog dana je bila strašna oluja i vjetar je oborio drvo.
Sada.. Pogledaj ovamo.
Ovo je naj jače drvo u džungli.
Zato što ima puno granja..
Sve rade zajedno, podižu lišće prema nebu.
Pogledaj svaka grana je različita.
Neke su tanke, neke su debele..
neke su uvrnute, neke prave.
Ona tamo izgleda debelo.
Da, zar ne.
Ali sve pomažu drvetu biti jače.
Dovoljno jako da izdrži bilo koju oluju.
Kao obitelj.
Kao naša obitelj?
Tako je.
Potrebna ti je tvoja obitelj i ti trebaš svoju obitelj, Tarzane.
Nikom ja ne trebam.
Meni da.
I uvijek ćeš biti.
Gdje je taj prstić koji nedostaje?
Mama tu su mi svi. -Mislim da nisu.
Možda je ovdje.
Lopov!
Pazite se velikog strašnog lopova!
Trči, to je Zugor!
Prestani se izmotavati Tarzane.
Dakle što čekamo?
Trči!
Tarzane.
Mama
Ne.
Kala.
Mama.
Gdje su svi?
Mama gdje si?
Žao mi je Kala.
Bio je tamo.
Zamalo sam ga uhvatio.
I onda je...
Ne.
Nisi mogla ništa napraviti.
Napravila bih sve. Dala bih svoj život za njegov.
Bilo je strašno.
Zamalo da je ostao i Herkul.
Ne volim da kaže mali..
Vjerojatno joj je bolje bez njega.
Mislim da nam je svima.
Vidi što ja imam. To je mala ptica.
Ali ja nisam ptica. -Hej vidi što imam.
-Ha? -Ptičicu.
Zar ne vidiš da se zabavljam.
Pričekaj malo?
Udo, to nije ptica. -I nije.
Nema perja.
Bananoglavi.
Jeste. I mogu dokazati.
Bacit ćemo ga sa stijene i ako leti ti si bananoglavi.
Nemoj me Bohati.
Prestani!
Prestani se smijati!
Volim kad moj braco dobije štucavicu.
Jako je dobro.
Gotov si!
Momci!
Znam mama.
Moji dragi dječaci, moja mala blaga.
Što je mama rekla za tuču?
ali on me je Bohao. A, on me je zvao bananoglavi.
I našao sam malu pticu.
Dosta!
Kada se tučete mama je vrlo nesretna!
Razumijete li mamu!
Da, mama.
Kakve su to gluposti oko male ptičice?
Ja nisam ptica. Ja sam gorila.
Gorila? Kao vi.
Možemo li ga baciti sa stijene?
Ako si gorila, gdje ti je obitelj?
Kako si došao ovdje?
Morao si doći samo prijeko procijepa.
To je jedini ulaz.
Pored pada.
Put? Pokušao sam pobjeći od čudovišta.
Svi smo.
Čudovište?
Ono čuva pukotinu.
Samo čeka i ako te uhvati, kažu kako će te pojesti.
Zovu ga.. -Nemoj izgovarati mama.
Ja ne slušam. Ne čujem ovo.
Zugor.
Ali ne postoji tako nešto kao..
Zugor!
Dolazi.
Zugor.
Zugor
Zugor! Trči Zugor je!
Moje drvo. Bježi tamo!
Ali me moraš pustiti. Ne! Odlazi.
Molim te!
Ne!
Ako ostanem ovdje Zugor me može uhvatiti.
Bježi!
Moraš mi pomoći.
Moraš.
Uredu moje bebice.
Idemo..Hajde.
Bio je to još jedan veliki dan za moja dva dječaka.
Zugor nas je uplašio mama. -Oh, znam dušo.
-Mene nije uplašio. -Jeste.
-Nije. -Jeste.
Nije.
Mama? Da, dušo.
Ispričaj nam priču.
Uredu ako vam ispričam priču hoćete li ići na spavanje?
Da, mama.
Pa, vidimo onda..
U redu..Bilo jednom jedna obitelj tri..
Oh...ne znam. Tri... Blesave male žabice?
U redu dušo..
Bila jednom jedna obitelj tri male žabice.
Jedna je bila manja od ostali..-Koja?
I jedna je bila malkice nevaljala.-Ta mi se sviđa.
I neki bi rekli da je mama bila preoštra, Ali ja se ne slažem.
Jesu li aligatori pojeli žabice?
Oh ne.
Nemoj dopustiti da pojede žabe.
Neka odlete, U redu je Udo. Nisu ih pojeli.
Tri male žabice su bile same u velikom svijetu.
Skakale su od mjesta do mjesta.
Skakutatica..
Pokušavajući naći mjesto gdje će biti prihvaćene.
Ali na koje god mjesto da su otišle bile su protjerane.
Možda im žaba mora smrskati glave, mama. To!
Žabe su završile u odvratnoj dolini, koju je strašilo čudovište.
Bez ičega za jelo i piće i pusti kamenjar na kojem mogu spavati.
Prijatelji..
Ha!
Sutra će ona naći svojim žabicama novi dom.
I ovog puta tko im se usudi stati na put biti će..
strašno izlupan od mama-žabe.
Mama slomio sam svoj jastuk. Opet.
Tarzane.. -Mama!
Zugor
Zugor!
Zugor? Ne mogu vjerovati.
Boh Zugore! Boh.
Ti jesi Zugor. Zar ne? -Ne. Nisam.
Naravno da jesi. Vidio sam. -Ne. Nisi.
Uplašio si onog nosoroga kako bi uzeo voćku.
Hej! To je moje!
Hvala.
Za ništa!
Tvoja je grieška što su nas pojurili.
Hej! Pričekaj.
Odlazi.
Ostavi me samog.
Samog? -Da, samog.
Zugorovo pravilo broj jedan ne trebam nikog osim sebe.
Idi doma.
Ne mogu. Pobjegao sam. -Da, da, da.
I ne mogu se vratiti dok ne naučim biti dobra gorila.
Idi igraj se s krokodilom.
Hej. Možda me ti možeš naučiti.
Ti si Zugor.
Ja, da te učim? Ne..
Pričekaj? Ne..
Što kažeš na ovo?-Ne!
Zbogom tebi.
U redu. Idem ja.
Ne mogu dočekati kako bi svima rekao tko je Zugor u stvari.
Naročito onim trima velikim gorilama.
Kladim se kako ćemo se dobro nasmijati kada im kažem da si to ti.
Znaš..Mogao bi se predomisliti i tako neću reći tvoju tajnu.
Ne sviđaš mi se uopće.
U redu.
Dogovoreno. Pomoći ću ti.
I zauzvrat nećeš nikom reći.
Tako je. Neću reći nikom.
Tarzan!
Ne možeš me uhvatiti Zugore. Ne, nisam raspoložen.
Hej, rekao sam da nisam raspoložen. Gubite se!
Žao mi je. U redu?
Igra neće biti ista bez Tarzana.
Znaš?
Ne mogu vjerovati da ga nema.
Tarzan je živ!
To je nemoguće! Ali ja sam ga čuo.
Rekao je:Nemoj nikom reći.
Dugo si bio na suncu. Uzmi dva manga i javi se sutra.
Čuo sam Tarzanov glas s mračne planine.
Zašto ga nitko drugi nije čuo.
Ja sam slon. Imam dobar sluh.
U redu. Probajmo ga naći.
Naravno!
Tarzan je rekao da nikome na kažemo.-Ha?
Oh.
Gol-go vi momci morate ostati ovdje.
Ne. Ne moramo.
Morate. Vi ostanite odzada i pokrivajte nas.
Da! Ako itko pita recite kako skupljamo "majmunare"
Skužili ste? -Majmunare. Skužili smo.
Da, slatki ste. Idite sad, idite.
Terp me pokušava naučiti biti dobra gorila.
Pretvara se da je čudovište... mislim pretvara se kako si ti.
Ali ti nisi zapravo čudovište.
Hej! Pričekaj me.
Ovo je tvoj dom?
Gdje spavaš? Ovo mjesto je super.
Imaš čak i svoj potok.
Sada, u nekoliko riječi. Što treba napraviti da te se riješim?
Nauči me biti dobra gorila.
Gorila. Dijete ti nisi gorila.
Jesam.
Ne, dokazat ću ti.
Moja ruka ima dlake. Tvoja ruka nema dlake.
Nije gorila.
Ali moram biti.
Moja mama je gorila..
Moji prijatelji su gorile..
Cijela moja obitelj su gorile
Ako ja nisam gorila..
onda što sam ja?
Ne znam..
Možda neka vrsta mutanta bezdlakog gibuna.
Ili čak neka vrsta bezdlake ptice.
Ptice?-Ili možda neka čudna vrsta ružne ribe.
Ružne?-Oh, da. Vrlo ružne.
Vidiš zato nisi gorila.
Gotovo, ne mogu te naučiti nečemu što nisi.
Čekaj. Još uvijek mi moraš pomoći saznati tko sam.
Imamo dogovor Zugore.
U redu.
Oh Zugore hvala ti.. -Pričekaj.
Nema bezveznog hvala.
Neće biti uvaženo.
Hajde. Što brže doznamo tko si, brže ću te se riješiti.
Ok.
Hej Zugore. Ipak ti hvala.
Znaš što dijete? Ti imaš nešto u sebi.
Mrzim kad ima netko nešto u sebi.
ja sam Zugor.
Teta Kala je tužna.
Zašto? -Nedostaje joj Tarzan.
Tako je maleni.
Oh, ne plačite Tarzan je još.. -Majmunare..Sjećaš se.
Znam. Nisam joj htio reći.
Što mi reći? -Da je Tarzan živ.
Otišli su ga tražiti.
Na Mračnu planinu.
Tarzan je živ?
Idem ih potražiti. Vi djeco ostanite ovdje.
Danas nam nije išlo najbolje.
Ali probat ćemo sutra, u redu?
Oh jedva čekam, uzbuđen, ostadoh bez daha.
Dosta priče..
U krpe..
Ja ovdje, ti tamo. Daleko tamo.
Ja Tarzan, ti čangrizalo
Stare kosti.
Tebi treba dobro gnijezdo. Moja mama zna napraviti divno gnijezdo.
Da, moja mama je isto pravila jako dobra.
Lijepa.. Meka..
Topla. Napravila mi je jedno između dvije grane..
Kao da spavaš na zraku.
Kad si postao Zugor?
To je prošlost. Sve je prošlost.
Što se dogodilo?
Ostarilo se, usporilo se.. Stara priča..
Baš tužno za mene.
Opasnost za obitelj.
Pogledat ću uokolo.. Povedem računa.
Da držim dalje uljeze.. Pravilo broj jedan.
Mogu li ja pomoći? -Ne.
Terp? Zar nije Mračna planina mjesto gdje Zugor živi?
Ne brini o tome, Zugor je izmišljen.
Sjećaš se? Nije stvaran.
Naravno, ti to znaš. Ja to znam, ali zna li on?
Zugor!
Bježite!
Imam te!
Dobro si ih sredio.
Hej, pusti me!
Keko ovo nije mala ptičica.
Nije Ne nije
Hej ne možeš to raditi mojem braci!
Ne! Zugor je uhvatio Terpa.
Ostavi mog prijatelja na miru. Uzmi mene umjesto njega.
Hoćeš dio mene?
Pojeden je? Oh, horora li.
Sada što ćemo napraviti s tobom?
Znam ja. Bacimo ga s litice pa vidimo da li može letjeti.
Gorile ne mogu letjeti.
Oh da? Kako znaš?
Zato što smo mi gorile.
Pa? -Mi ne možemo letjeti.
Da. A da su nam kosti šuplje i narastu nam pera i krila..
bili bi najveće ptice u kraju.
Vidi, vidi..
Vidi mama, našli smo gorilu.
A odakle dolazi ta mala slatka dušica?
Hej! Dosta toga treba mi taj obraz.
Zar nisi jedna dušica.
Odakle si dragi?
Pričaj nam o svojoj obitelji.
Postoji li srebra tamo. Zaboravite gospođo..
Ja neću pričati a vi me ne možete natjerati.
Keko!
Probajmo ponovno. Hoćemo li dušo?
Kako ste prošli pored Zugora? I odakle si rek'o da si?
Ima li dosta hrane i vode tamo?
Terp jesi li tamo? Terp jesi li pojeden?
Mota mi se po planini, hoda mojom zemljom, dira moje stvari.
To su moje stvari.
Hej! Zašto mi diraš moje stvari?
Napravio sam ti gnijezdo.
Ti si napravio? Za mene?
Naravno. Za tvoje stare kosti.
Kao što ti je mama pravila.
Probaj ga.
Ovo nije bio dio dogovora. -Znam.
Dobro je. Spavanje na zraku.
Ne znam što si Tarzane. Ali si poprilično pametan.
Kao onda kad si ono napravio nosorogu.
Nikada nisam vidio tako nešto.
Da. Samo nisam dovoljno pametan da shvatim što sam.
Nisam jak kao slon, nisam visok kao žirafa, ne mogu letjeti kao ptica.
Možda nisam ništa.
Dakle sjedit ćeš samo tako i držati me dok ti se mama ne vrati?
Da.
Cijeli dan? -Da.
Smrskat ću te!
Udo kako to samo ti ovdje radiš teške poslove?
Što? Teške poslove?
Ti moraš sjediti sa mnom a onaj se tamo zabavlja?
Ne znam. Ali mi se ne čini pošteno, ne nije fer.
Nije čak ni malčice fer.
Hej! Ovo nije fer.
Što?-Kažem ovo nije fer.
Ja radim teške poslove.
I ti moraš nešto napraviti.
Evo ti ga gospodine lenjinisto.
Prešutit ćeš mu to? -Što?
Udo te je uvrijedio. -Uvrijedio?
Da. -Uvrijedio si me?
Da.
Nemate pojma s kim se kačite.
Stani! Udo stani!
Gdje je?
Samo da ga opet uhvatim.
Hej uzeo si bananu.
Dobar posao. -Nije baš.
Da sam čimpanza ili babun uzeo bih sve, ovako moram jednu po jednu.
Još uvijek misliš da si nitko i ništa, ha.
Možda možemo napraviti nešto povodom toga.
Možemo?
Da, budući si ništa. A tražiš nešto.
Možda bi mogao probati biti Zugor?
Zugor?
Dobro ako nećeš. Slobodno reci ne.
Ionako postajem jako usamljen.
Misliš biti kao ti?
Zugor! Da! Ja sam Zugor!
Pravilo broj jedan, ne treba nam nitko osim nas.
Ovo je naša planina.
Naša planina.
Zugor na trening. iskoristi tu tvoju stvar i donesi nam doručak.
Da, gospodine.
Zugore? -Ha?
Ovo nije bio dio dogovora. -Znam.
Halo. Ima li koga?
Halo!
Nešto me sčepalo! To je čudovište!
Do viđenja džunglo..
Gotov sam! Gotov sam!
Nemoj biti kokosglavi.
Terp? -Glavom i bradom.
Hajde, idemo od ovdje.
Terp? Tarzane?
Živ si! Živ si!
Mislili smo kako si mrtav a onda te on čuo.
Kada smo došli na mračnu planinu..
Zugor je..
I onda te velike gorile..
I onda sam se ja zaglavio a Terp je pojeden.
Nekako.
Čekaj malo. Te velike gorile vas jure?
Vjerojatno su nam za petama-
Hajde! Znam odlično mjesto gdje ćemo se sakriti.
Kakvo divno okupljanje.
Žao nam je što smo pustili ga pobjeći.
Ali on je zli genije.
U redu dječaci.
Sada ih možemo pratiti. -Gdje je mama?
Kako zaobilaze Zugora.
Što radite ovdje? Rekla sam neka ostanete doma.
Dosadno nam je u kući.
I mi tražimo "majmunaare".
Mi ne tražimo majmunare. Ali možemo pronaći neku.
U redu. Ali ostanite blizu.
Hoćet li se pomaknuti već. Stići će nas.
Uspjeli smo? -Da, ovdje smo sigurni.
Kako ste mi nedostajali društvo.
I ti si nama nedostajao.
Zato smo te došli vratiti kući.
Neću ići.
Nećeš? -Ne.
Ja sam sada Zugor.
Zugor! Što to znači sad?
Znači kako ne trebam nikog osim sebe
Nikog? -Nikog.
Što je s tvojom mamom?
Bolje joj je bez mene.
I ne mogu se vratiti.
Ja sam sada Zugor.
Tko je taj Zugor?
Rekao sam vam. On nije čudovište.
Ne postoji čudovište.
Nema čudovišta? Kako misliš nema čudovišta?
Pa..mislio sam, nema čudovišta.
Hej!
Vidite što sam ja uhvatio.
Spusti me dolje. -Ok.
Što? Zašto?
Boh.
Zugore!-Rekao si kako nikome nećeš reći.
-Obećao si. -Zugore, žao mi je.
Nisam mislio..
Ti si Zugor?
Sve ovo vrijeme smo ja i moji jadni dječaci zaglavljeni..
.. u toj odvratnoj dolini zbog tebe?
Ostavite ga na miru! -Sklanjaj mi se s puta, crvinu.
Znate što momci?-Mislim kako ovom mjestu treba malo preuređivanje.
Oh, da. -Oh, dobro je..
Hej Keko pogledaj ovo.
Đipa, đipa..
Vidiš nije lijepo prevariti mamu Gandu.
Zugore?
Ovo je tvoja grieška.
Žao mi je. Morao sam spasiti prijatelje.
Oh znači od tuda ste svi.
Oh kako je divno.
Zahvaljujući pričalici našli smo novi dom.
Istjerali su to iz mene.
Hajde momci. Upoznajmo novo susjedstvo.
I ovaj put nam se nitko neće ispriječiti.
Eto je, Mračna planina.
Zugore! Zugore gdje si?
Zugore!
Prvo pravilo..
Zugore hajde treba nam tvoja pomoć.
Tarzane idemo za gorilama.
Mi, idemo s vama.
Bez ljutnje Tarzane samo ćeš nas usporiti.
Idemo!
Neće stići na vrijeme. Ti jedini poznaješ planinu.
Ne! Nikad te nisam trebao pustiti unutra.
Mislio sam kako si mi prijatelj.
A ti si me izdao.
Postojalo je prvo pravilo i prekršio sam ga.
Zugore, molim te. Znam kako sam pogriješio..
Ali mi moraš pomoći..
To je moja obitelj.
Onda idi! Idi! Nisam ti potreban, a ni ti meni!
Dobro.
Mislim da znam kuda ću ići.
Da, ja isto.
Tamo!
Hajde momci znam prečicu!
Oh ne!
Nemojmo nikada više pričati o tome.
Hajde!
Usporite. Nemojte puno naprijed.
Neću.
Vidi mama, bebica.
Za ime božje.
Oh. Mogu li se igrati s njom?
Mogu li?
Spusti ga dolje!
Tko mi kaže?
Hej!
Odbij!
Da, ne smiješ to raditi svom bratu!
Mama!
Mama jesi li dobro? -Tarzane!
O bože.. -Ostavi ga na miru.
Vidimo može li letjeti.
Mama!
Zugor!
Zugore!
Tarzane!
Ali što ti..
Uspio sam!
Napokon sam shvatio što si!
Tarzan!
Tarzan?
Da!
Sjećaš se kad si me spasio od onog nosoroga?
I donio zajutrak!
Dobio sam banane!
Ti radiš stvari koje nitko drugi ne može.
Dijete! Ti si Tarzan!
Sada idi i pokaži im!
To je on.
Bježi od ovdje!
Ti stara stvari!
Stara?
Ti si toliko ružna kao da si pala s ružnog drveta.
Tako si koščat da bi ti i kostur zavidio!
Nilski konj te traži neka mu vratiš tijelo!
Držite se malog.
Tetka Kala!
Hajde!
Dodaj mi ih!
Oronuli lenjinistu!
Oblaku močvarnog smrada!
Zmijske usne!
Slino jedna!
Slijepog miša kaka!
Lijepe oči!
Oh ovo je užasno!
Što je on?
Gdje je on?
Što je to?
Hej!
Udo! Pričekaj mene!
Teta Kala drži se!
mama!
Teta Kala!
Ne!
To!
Mislila sam kako sam te izgubila.
Žao mi je što sam otišao.
Nisam te htio povrijediti.
Povrijedio me.. Tarzane, spasio si me.
Mama!
Mama upomoć!
Molim te pomozi!
On je svuda!
Zdravo dječaci. -Mama!
On misli kako ima lijepe oči.
Pričekaj malo! Zar nećemo nikog ispeglati?-Da.
Oh ne dražesni. To je gotovo sada.
Ali mama?
dosta!
Koliko puta vam moram reći bez tuče?
Nema više tuče ni s kim. -Da, mama.
Vječita misterija ljubavi.
Ok, pričekaj.
Mislim da sam shvatila.
Mislio si da si ništa, a stvarno si nešto, što te čini svakojakim!
Oh ne mama.
Hajde opet.
Nije bitno.
Bila si u pravu, Ono što sam je dio ove obitelji.
Tarzane tako sam ponosna na tebe.
Zugore! Tarzane!
Došao sam se oprostiti -Već?
Da znaš već.
Potreban sam im.
Doći ću te skoro obići. Bolje bi ti bilo.
Oh i Zugore..
Hvala, hvala na svemu -Ne, hvala tebi.
Momci sada ćete srediti ovo lijepo drvo Zugoru..
Ono koje ste rasturili.
Ali mama!
Dečki! Pravilo broj jedan nikad ne odgovarajte svojoj mami.
Čekaj! Nismo..
Samo smo..
Ništa ne može pobjeći čudovištu!
Stvarno!
Što je to, za ime boga?
To je moj prijatelj Tarzan!!!